Bli med tilbake i tiden. Ikke til et århundre eller årtusen.
Men til en tid utenfor historien.
Mytenes og fantasiens tid.
En tid med mange guder og én stor helt.
Herkules' tid.
Zevs!
En tid med fortryllede skoger og hemmelige seremonier.
En tid da gudene gikk på jorda forkledd som mennesker.
En tid med fabeldyr. Kentaur, halvt mann, halvt hest.
Satyr, halvt mann, halvt geit.
Og det var krigens tid.
Ikke en krig mellom hærer, men mellom guder.
Zevs og Hera kjempet om makten. Deres krig ble menneskenes krig -
- fordi Heras tilhengere kjempet om herredømmet mot Zevs-dyrkerne.
Drikk, dikter.
Det var nymfer med bronsefarget hud.
De var udødelige, og de beskyttet skogene.
Hera, hellige gudinne!
Du som skuer over alle levende.
Du, hvis favntak er endeløst, uten død og fornyende.
Dine barn feirer din høst.
Mor Heras søte nektar.
Fyll dere med gudinnen, søstre.
For nattens hellige ritual.
Zevs!
Zevs kan ikke skade oss. Bare hyle som et misunnelig barn -
- fordi vi tilber Hera, jordas og livets Mor.
Andre tror kanskje at hennes mann, Zevs, er sterkere.
Men vi vet at hun er størst.
Frykt ikke.
Jeg er ikke redd gudene, prestinne. Det er jeg ikke.
Det er dem som snakker på hennes vegne, jeg frykter.
Et kyss.
Det skal bløtgjøre dine lepper, Linos.
Syng for gudinnen.
Å, skinnende mor over dem alle
Nå sommeren flyr og bladene faller
De skjules i snøen og venter på daggry
For å overvinne døden og leve på ny
Hellige Hera, vi gjør som du befaler.
Gjør vinterjorden fruktbar nok en gang.
Bring livet tilbake fra døden.
Nymfe Deianeira, slutt deg til oss.
Du kaster bort tida, Alkmene.
Den nymfen har valgt jomfruens vei. Men jeg går i hennes sted.
Da gir jeg deg Høstkongens ære.
Har jeg fornærmet deg, Zevs? Hvorfor holder du meg unna ektesengen?
Jeg holdt mitt løfte.
Jeg har drept de kretenske piratene som drepte min bruds familie.
Resten er i lenker. Dem får hun i morgengave.
Hvorfor holder du meg unna min elskede kone Alkmene?
Zevs raser mot natten, Amfitryon. Ikke mot deg.
I natt er det Heras Høstfest.
Zevs hersker her. Hera er død i Theben.
Hun er ikke død i Theben eller noen andre steder!
Jeg er Antaios, sønn av Moder Jord.
Sto mine føtter på Heras jord, ville jeg revet deg i filler!
Selv ikke din gud Zevs kunne reddet deg.
Du bærer Zevs' merke, Hera-tilbeder.
Våkn opp, utvalgte. Høstkongen.
Lukk opp øynene og se Mor Heras mysterier.
Vi ærer deg og gir deg storhet og ære.
Heras Høstkonge.
Av vinter kommer vår, av død kommer liv.
Gi Hera hennes offer.
Prestinne, han er mann og kvinne. Begge deler.
Hermafroditt.
Du kan ikke drepe ham nå.
Det er helligbrøde for en mann å se Heras hellige ritualer.
Hvis du dreper ham, dreper du også kvinnen. Det er også helligbrøde.
Zevs spotter oss. Hera er vår herskerinne.
- Han skal dø! - Av død kommer liv.
- Drep ham! - Nei.
- Drep ham! - Han skal dø.
La gudinnen i deg leve ...
Men mannen i deg skal aldri mer se det som er forbudt.
Alkmene! Ja, jeg kjenner deg!
Selv i min blindhet har Zevs gitt meg ny innsikt.
Jeg er Tiresias. Du har fornærmet gudene.
Zevs vil hevne denne natten, og Hera vil ikke besvare dine bønner.
Amfitryon ... Min ektemann kommer hjem fra havet.
Hera, da min mann satte seil for å hevne min far og mine brødre, -
- ba jeg om at han ikke kom tilbake.
Nå ligger skipet hans i havnen.
Den mannen min far valgte til meg, og som tilber Zevs ...
Vender han tilbake overvunnet eller seierrik?
Er mine bønner blitt hørt?
Amfitryon ... Du bærer din bryllupskappe.
La meg se ansiktet ditt. Snakk til meg.
THEBEN
Et kaldt og tomt hus.
Jeg hadde forventet en bedre velkomst.
- Det var ikke min hensikt. - Hvor har du kappen min fra?
Det vet du. Du etterlot den i går etter at du tvang deg på meg.
Nei. Jeg var på skipet mitt i går.
Du har fornærmet gudene!
Zevs vil hevne denne natten, og Hera vil ikke høre dine bønner!
Jeg elsker deg, Alkmene.
Elsk meg.
Det var en kretensk fange. Antaios.
Han rev kappen av meg før han hoppet over bord.
Han hånet meg. Hvis det blir barn av det, dreper jeg det.
Hvilket barn, herre Amfitryon? Det kommer to barn.
Tiresias.
Tiresias, fortell min mann at du vet hvem som skjendet meg.
At det var Zevs forkledd som Amfitryon.
Klandre ikke Zevs for din vellyst. Blir et barn født, dreper jeg det.
Jeg skal hjelpe deg.
Tror du jeg vil bære din degenererte guds barn?
- Hørte du meg ikke? - Hva angår det deg?
Hvem er du, blinde tigger?
Blind, ja, herre. Men jeg kan se det du ikke kan se.
Alkmene får to sønner. Bare én av dem er din.
Så jeg spør igjen ... Hvem av dem vil du drepe?
Kong Kreon ...
- Alkmene! - Megara!
Jenta har ikke respekt for etikette.
- Alkmene! - Se på deg, min skjønne.
- Hva har du til meg denne gang? - Et granateple.
Morens løfte om at livet vender tilbake om våren.
- Og Hera er moren. - Alles mor, skatt.
Her dyrker man Zevs.
Kongen ønsker ikke at du forteller hans datter om Hera.
Kong Kreon tolererer da noen av Heras tilhengere.
Han har invitert min onkel, tronraneren, til din ære.
Kong Stenelos.
Stenelos er ikke konge. Han er bare en tyv.
En seierrik hjemkomst, Amfitryon.
Og seierherren får ... en laurbærkrans.
Thebens innbyggere takker deg, Amfitryon.
Amfitryon har gjort oss en tjeneste. Vi er kvitt de kretenske piratene.
Han har hevnet drapet på din bror. Gjør ham til din arving.
Ja, Kreon. Min bror, den døde kongen, og hans sønner kan hvile i fred.
Amfitryon har gjort en stor dåd. Men han blir ikke arving.
- Han og din niese har ingen sønner. - Jeg har døtre.
Vi i gudinnens land frykter ikke et kvinneregime.
Hvorfor ble jeg da nektet min fødselsrett?
Tiryns' trone skulle blitt min etter min far og mine brødre.
Du har forvist meg fra den jorden som er min.
Fordi din far giftet deg bort til en av Zevs' tilhengere.
Ingen kan si noe på Amfitryon. Men folket i Tiryns tilber Hera.
Og en Zevs-elsker skal aldri sitte på min trone.
Min trone! Og jeg ville sitte på den, ikke min mann.
- Og jeg elsker ikke Zevs. - Jeg har hørt noe annet.
Din nye seers orakel når helt til vårt hoff i Tiryns.
Amfitryon blir en stolt far.
Du har ikke hørt alt, "konge" av Tiryns.
Jeg har sett mer. Her er det.
Den neste sønnen i Persevs' slekt blir den neste kongen i Tiryns, -
- og han vil herske over den jorden som du hersker over nå.
Behager ikke vinen deg, onkel? Jeg nedstammer fra Persevs' slekt.
Det gjør jeg også, niese.
Du har ingen sønner, gamle onkel, som nedstammer fra Persevs' slekt.
Og mitt skjød er fullt av dem.
Tvillinger. Jeg har aldri sett dem komme ut så raskt etter hverandre.
Hvem er født først?
- Hvem er den førstefødte? - Det gikk så fort ...
Fjols! Hvordan finner vi ut av det?
Hvordan finner vi ut av hvem som er tronarving?
Det spiller ingen rolle. Stenelos har fått en sønn.
Han er døpt Evrysthevs. Han er den nestefødte i Persevs slekt.
Han blir hersker.
Stenelos skal ikke bedra meg for tronen igjen!
- Det sverger jeg ved Hera! - Hvem av dem er min sønn?
- Zevs' uekte sønn. - Noens uekte sønn.
Jeg skal finne ut av det.
Stille, barn.
Hans fortvilelse vokser jo nærmere vi kommer Mor Hera.
Kun Zevs' sønn kan bli så utilfreds, i motsetning til hans glade bror.
Hvis du er overbevist, hvorfor er vi da på dette dystre stedet?
Ja, hvorfor? Forsvinn! Ellers gjennomborer den neste ditt kjøtt.
Jeg søker Mor Heras tjenere.
Hvem spør etter Heras tjenere?
Hennes prestinne Alkmene.
Få den mannstingen til å tie. Ellers gjør jeg det!
Vent, søster. Er du Alkmene, skjendet av Zevs?
To sønner. Én utvalgt til Hera, den andre er Zevs' bastard.
- Jeg vet ikke hvem som er hvem. - Det var godt at du kom.
Den som ligger ved mitt bryst, er Heras sønn.
Deres navn?
Min sønn vil jeg kalle lfikles. Zevs' sønn fortjener ikke et navn.
Denne suger sterkt og grådig.
- Gi ham til Mor Hera. - Jeg visste at det var ham.
Han vil ikke slippe. Få ham vekk. Han biter.
Snedige Zevs. Det er hans sønn.
Han biter brystet han drikker av.
Gi ham et navn før du dreper ham.
Kall ham Herkules.
Herkules. Til Heras ære! Det er perfekt, søster.
Nei! Dere må drepe ham. Jeg frykter Zevs' vrede.
Frykt Heras vrede. Du bar ham, nå du skal begrave ham.
Ikke spør hvor jeg var eller hvordan jeg vet det.
- Men dette er min sønn. - Dette også.
Han er en synd som er påtvunget oss av din gud.
Hvis du elsker meg, så tilintetgjør det som brakte skam over oss.
La oss starte på nytt med lfikles, -
- vår sønn og sanne arving.
Som skal knytte oss sammen.
Jeg er lei for det. Men det er din skjebne.
Jeg vil ikke ha ham. Hold ham unna min sønn. Han er ditt ansvar.
Ja ... Og er han Zevs' sønn, slik du påstår, -
- vil jeg ikke være ansvarlig for hans død.
Jeg finner en amme til ham.
- Ditt barn sulter. - Det er Herkules. Hvor er ammen?
Nei ... Det er lfikles.
Zevs ...
Det må være din sønn.
Du skal parere.
Truffet! Vær på vakt, Herkules.
Truffet! Bravo, lfikles.
Invalidiserende, Herkules. Bravo, lfikles.
Invalidiserende, idiot.
Dødsstøt. lfikles, du begynner.
Hold opp, din sinke! Du er død.
Ikke mer undervisning i dag. Deres onkel Stenelos er død.
Den gamle narren? Hera være lovet.
Kreon ber oss bli med ham til begravelsen.
- Vi må forberede oss. - Kommer Kreons datter Megara?
- Hele Thebens kongefamilie. - Vi ser hvem som kommer først.
- lfikles er dyktig med sverdet. - Han har evner som kriger.
Men han er likeglad. Det handler bare om forfengelighet.
Du er ærlig, Keiron. Jeg har valgt en god lærer.
- Hva med Herkules? - Utålmodig.
Men med et sjeldent anlegg for kamp. Gi ham en kølle -
- og treng ham opp i et hjørne, -
- og den modigste soldat vil skjelve ved synet av ham.
TIRYNS
Jeg, Evrysthevs, sender min far, kong Stenelos, til deg, Mor Hera.
Du bør stå din fetter Evrysthevs nærmere.
Han sitter på din trone bare på grunn av tidens luner.
Evrysthevs er nesten like pen som din bror lfikles, ikke sant?
Jeg vet ikke noe om pene menn, Megara.
Selvsagt ikke, men det gjør jeg. De er de vakreste unge mennene her.
Du er den vakreste kvinnen her, Megara.
Du er ikke vakker. Men du er modig.
Jeg er lfikles, sønn av Alkmene, din fars niese.
En del av vår familie dør med deres.
Min kloke sønn.
Det var rørende, lfikles.
Jeg er Herkules, bror av lfikles, -
- sønn av Alkmene og Amfitryon.
Som min bror sa, deler vi deres sorg.
Klodrian! Du forringer mitt offer.
Men hans var originalt, det må du innrømme.
Du skal knipse strengene, ikke kvele dem, Herkules.
Fint, lfikles.
Hør etter. Siden du er så opptatt av det Seilenos gjør, -
- blander vi biologi og musikk.
Hva blir resultatet hvis den gamle geita har hellet med seg?
En nymfe, hvis det blir jente. En satyr, hvis det blir gutt.
Og hvis et halvmenneske er sammen med et menneske?
Arten avhenger av faren.
En halvmann får halvmenneskelige barn. Menn får menneskebarn.
Så jeg og en nymfe ville fått ...
En idiot. Som hans far.
Spill!
lfikles har rett. Deres barn ville blitt et menneske.
Men ingen nymfer vil ha ham.
Spill!
For noe kattejammer. Kan du ikke fatte noe som helst?
Spill!
Linos! Å, Mor Hera!
Mor!
- Herkules har drept Linos. - Nei, det var ikke meningen å ...
- Deianeira, min datter! - Hva er det, far?
Linos trenger din legende berøring.
De fant ikke engang Linos' lik.
En åtseleter må ha tatt det.
- Nå, hva var dommen deres? - Gå, lfikles.
Gå!
- Det var ikke med vilje. - Nok!
Kong Kreon godkjenner ditt forsvar og tilgir deg på visse vilkår.
Vilkår?
- Du er forvist fra Theben. - Det er mitt hjem.
Du skal opp til hyrdene. Jeg sender Keiron med deg.
Du fortsetter din utdannelse, går på jakt og spiser godt.
Det er fordi jeg er så klosset, ikke sant? Jeg er pinlig.
Jeg vet jeg ikke er så dyktig som lfikles.
Jo, det er du.
Ingen mann kunne bedt om en bedre sønn.
- Bare du var min. - Hva mener du, far?
Jeg er glad i deg, Herkules. Jeg vil alltid se deg som min sønn.
Men du er født av finere blod enn mitt.
Jeg har en gave som jeg har gjemt til deg.
Strekk fram armene.
Du drepte disse slangene da du lå i voggen.
Min sønn, som ikke er min sønn ...
Din far ...
Er Zevs den allmektige.
Dere kan ikke slippe unna Zevs' sønn.
Vi skulle egentlig jaget kveg.
Men nymfer er lettere å fange. Og de dufter mye bedre, Keiron.
Vi fant et stanget dyr. Villsvinet er på farten igjen.
Gamle hoggtann. Jeg skal nok ta ham med bare nevene.
- Slik jeg gjorde med disse. - Du er en haug mykt kjøtt. Av sted!
Hvordan våger du? Du glemmer hvem jeg er.
Hvordan kan jeg det når du stadig skryter for alle og enhver?
Du er fortsatt forsvarsløs. Din far Amfitryon vil skamme seg.
- Min far er Zevs. En gud. - Få beina ned på jorda.
Ditt navn gir deg ikke respekt. Du må selv gi det betydning.
Du blir aldri helt eller gud før du er blitt en mann.
Jeg skal nok vise hvem som er en helt!
La Theben tro jeg er død.
Jeg har spilt mitt liv og komponert kjedelige viser for tåpelige herrer.
Dette er livet. Jeg er tilfreds med å ligge i din skog, Deianeira.
Det er gudinnens skog, men du er svært velkommen.
Når mitt hode er kommet seg, drar jeg til Tiryns.
De vil verdsette mitt talent.
Men nå vil jeg søke inspirasjon i naturens ro -
- der man kan høre musenes hvisken.
Herkules har gjort deg en tjeneste. Foren deg med hjertets renhet.
Han forstår ikke kunst om den så presenteres på en spydspiss.
Men han ble jo unnfanget med vold.
- Jeg var der den natten. - Det var jeg også.
Jeg så Zevs ta Alkmene i skyggen av Heras alter.
Jeg hørte hennes skrik. Jeg så hans guddommelige merke, lynstrålen.
Og Herkules har arvet all Zevs' skamløse frekkhet.
- Hva? - Det gamle villsvinet jeg jakter på.
Kast hit buen min.
Ser man det. Gudinnen Artemis i egen høye person.
I naturens skjønnhet.
- Slipp den. - Men jeg elsker naturen.
Jeg er ikke Artemis, men en nesten like dyktig bueskytter.
Men da dør jeg med et skjønt syn når du reiser deg.
Den hellige hinden!
Vent, nymfe.
Herkules!
- Linos' gjenferd. - Gjenferd?
Jeg mente ikke å drepe deg.
Du skal ikke se på meg!
Det var et uhell. Jeg kjente ikke min egen styrke. Tilgi meg.
Jeg ser at du gråter for din synd ved å plage uskyldige jomfruer.
Men livet går jo videre.
Den søte nymfen Deianeira er gudinnens hellige jomfru.
Gå ut til henne, gi henne ting, trygle om tilgivelse -
- og lov at du aldri vil krenke henne med dine lyster!
Ja, gjenferd! Mine lyster ...
Forsvinn! Vekk!
Forsvinn!
Gå!
Deianeira!
Jomfrunymfe. Herkules, sønn av Zevs, kneler ved din dør -
- for å be om tilgivelse og gi deg ...
- Forsvinn. Du ønsker ikke dette. - Æren krever det.
Hvis jeg krenker deg igjen, skal din pil gjennombore mitt hjerte.
Men din skjønnhet har allerede gjennomboret det.
Og det er min grunn til å være så ivrig. Tilgi meg.
Din unnskyldning er godtatt, siden den er gitt i offentlighet.
Slik er altså halvgudens liv.
Herkules, jeg trodde du sparte dine lyster til meg.
Megara ... Far ... Hva gjør dere her?
Vi jakter villsvin, og i stedet finner vi en gris.
Fetter Evrysthevs og prins Thesevs av Athen er på besøk hos kong Kreon.
Thesevs som drepte Minotaurus? Jeg er beæret, min prins.
Vi ville ut og jage villsvinet vi har hørt om.
- Har jaktet på ham hele morgenen. - Ikke det eneste du jakter på.
- Bli med. Du kjenner hans vaner. - Dere trenger vår hjelp.
Det er en jakt for prinser, ikke for hyrder og nymfer.
- Vi er for mange for én liten gris. - Den er ikke liten, Evrysthevs.
Konge av Tiryns. Han er en stor utfordring.
Men ikke for Zevs' sønn. Bare la dem bli med, far.
Det kunne vært interessant, Evrysthevs, -
- å se hvordan en gud jakter.
Jeg skal bringe deg et skinn, Megara.
Herkules, kjør med meg.
Jeg venter på mitt skinn, Herkules!
Bladene snur seg. Høstfesten er ikke langt unna.
Og jeg har en gave til deg.
I år får du lov til å delta på høstfesten.
Min første høstfest!
Du må fortelle alt jeg må vite, Heras prestinne.
- Herkules! - La hundene plukke ham opp.
Jeg lovte prinsessen et skinn.
- Nå ser du hvordan en gud jakter. - Eller hvordan en gud dør.
- Der! - Jeg gir ikke ham æren.
Du kan også dø. En tom trone er lettere å sitte på.
Det skinnet skulle ha vært ditt. Din bue nedla gamle hoggtann.
Jeg har aldri sett et bedre skudd.
Det ser alvorlig ut. Jeg sender en lege.
Deianeira er morens jomfru. Gudinnen har lært henne opp.
- Hun er en dyktig lege. - Han trenger henne som skytter.
Bare la dem le. Du har storheten i deg.
Det vil tiden vise.
Din far er en klok mann.
Våre veier vil møtes igjen. Jeg ser fram til den dagen.
- Far vel, min unge venn. - Mange takk, Thesevs. Far vel.
Megara!
- Unnskyld. Gjorde det vondt? - Det gjør ikke noe. Du drømte.
Kysser du alltid som om du slafser på et lammelår?
- Jeg er svært lidenskapelig. - Men du er for hardhendt.
Har ingen kysset deg mildt? Din amme? Din mor?
Antakelig ikke.
Du skal ikke klemme leppene sammen.
Gjør dem myke, fuktige...
Og føyelige.
Ikke alt handler om å overvinne noen.
Sakte sødme kan også vekke lidenskapen.
Hvorfor valgte du å være jomfru?
Fordi menn og kvinner ikke vil lære det du nettopp har lært.
At kjærlighet ikke er en maktkamp. Ikke krig, men fred.
Nå har jeg lært det. Jeg vil gifte meg med deg.
Det handler ikke bare om kyss.
Det handler om at lidenskapen krever tålmodighet.
Seieren kan finnes i overgivelsen.
Noen krefter er små og myke. Og jeg er altfor gammel for deg.
Nei, du er en nymfe. Du forblir vakker i hundrevis av år.
Hera er vakker, men gammel. Zevs er ung.
- Hun er alltid i krig mot Zevs. - Vi kan være et godt eksempel.
Heras tjener og Zevs' sønn kan vise hvordan man elsker hverandre.
En vakker tanke, Herkules.
Men du elsker meg ikke. Ditt hjerte tilhører en annen.
Det er like håpløst som forholdet mellom Zevs og Hera.
Skal jeg lære deg en annen myk styrke?
lkke kvel den. Det er en bue, ikke en lynstråle.
Den skal ha morens tålmodighet, ikke Zevs' styrke.
Et kjærtegn, ikke famling. Du må ha likevekt.
Målet er der borte.
Likevekt.
Vent til Keiron ser hvordan jeg håndterer en bue!
Du er mer tålmodig som lærer.
Kanskje du er blitt en mer tålmodig elev.
Det er høstfesten. Et mørkt ritual Hera krever av sine tilbedere.
Et mørkt ritual de krever av henne!
Jeg har gjort deg sint, Deianeira. Tilgi meg.
Det er ikke du. Det er bare ...
Denne verdens gamle mysterier som stammer fra for lenge siden, -
- mister sin form og sitt formål, og magien blir misbrukt.
Arrogante mennesker som hevder å tjene gudene, tjener bare seg selv.
- Lær å se forskjellen. - Det skal jeg.
Megara!
Hva er hendt? Er du skadd?
Megara, det er i orden.
Slipp henne. Høstfesten er over.
Den vil visst ikke bli med deg.
- Den skal ikke ... - Jeg lar den ikke gå.
Den tilhører min far, Amfitryon.
Da er det en større fornøyelse å stjele den.
Den skal ingen steder.
Og Amfitryon er bare min adoptivfar. Zevs er min rette far.
Reis deg opp og kjemp mot meg.
Sønn av Zevs, jeg er Antaios, sønn av Moder Jord.
Bøy deg for henne.
Så du det? Han løftet deg som om du var et barn.
Ja, dessverre.
Herkules, du blir skadd.
Eller verre enda ... Jeg blir skadd.
Kan en simpel kvegtyv gjøre det, kan en gudesønn det også.
Kong Kreon. Megara.
- Datteren min er med barn. - Vidunderlig.
- Hun sier at du er faren. - Det er jeg stolt av.
- Stolt? Din voldtektsforbryter! - Hva behager?
- Tilstår du din voldtekt? - Nei.
- Grip ham! - Megara!
Megara har født trillinger. Det er tre guttebarn.
Mine sønner.
- Og Kreon skadet dem ikke? - Nei.
- Og han ser dem ikke som arvinger. - Hva med Megara?
- Er hennes hjerte smeltet? - Overfor barna, ja.
Ikke overfor deg, deres far. Det er heller ikke Kreons hjerte.
Han vil gifte bort Megara til Evrysthevs, -
- arving til Tiryns' trone. Han vil forene rikene.
Hold deg unna Theben, Herkules.
Du kommer nok hjem en dag.
Bare hvis jeg vender tilbake som en helt.
- Et føll er ikke en kentaur. - Men det vokser.
- Hvordan gjør det deg til helt? - Pund for pund.
Han må være guddommelig.
Energisk. Han har løftet den hesten hver dag fra den var føll.
Begge to er vokst. Styrken er bortkastet her oppe.
Nå er et godt tidspunkt å vende tilbake.
Et tohodet uhyre herjer i Theben. Vi kaller det Hydra.
Tiden er inne. Jeg dreper Hydra.
Mer erfarne krigere har prøvd uten hell.
Er menneske kan ikke drepe den. Vi jakter på den i grupper.
Du må holde deg skjult.
Kong Kreon og hans soldater er i nærheten, nede i dalen.
La meg nedlegge den. Du har selv sagt at jeg har storheten i meg.
Jeg finner den ikke her. En helt oppsøker sin skjebne.
Du kan bli drept av Hydra eller av Kreons soldater.
Vær tålmodig, min sønn. Din tid skal nok komme.
Nå skal jeg tilbake til kongen og delta i jakten.
Min tid er kommet, Keiron.
Et fryktsomt gjenferd!
- Hjelp meg, Herkules. - Jeg vil drepe deg, "ånd".
- Jeg er ikke en ånd. - Ikke ennå.
- Jeg var i eksil på grunn av deg. - Av sted!
Kong Kreon! Herkules, Hydra, uhyret!
Hjelp!
Så intet menneske kan drepe det?
Vi skiller lag og avleder opp- merksomheten. Det vil redde kongen.
Ilden svir halsene, så hodene ikke kan vokse ut igjen.
Nei!
Redd kongen.
Zevs er din far. Han svikter deg ikke.
Din skjebne er forseglet. Du vil bli en helt.
Du finner styrken i deg selv.
Guden er inne i deg.
De flyktet fra slangens tann
Og han alene holdt stand
Med kølle og ild vår helt tok fatt -
- og satte Hydra helt sjakkmatt
Tilgi meg. Jeg tok feil av deg. Tillat meg å bli din ydmyke tjener.
Jeg vil synge din hyllest i kongers hoff.
Sønn av Zevs ...
Her ligger den eneste far jeg har kjent.
Han oppdro meg, hadde tro på meg ...
Og han holdt av meg.
Jeg er kommet for å ære ham. Og deg.
Jeg glemmer ikke hva du har gjort for meg og Theben. Som belønning ...
Mitt bryllup med Evrysthevs var en feil.
Men din sønn ødela alt.
Kreon ærer ham som en helt, og jeg er hans belønning. Seierherrens brud.
- Du burde ha drept ham i voggen. - Jeg prøvde. Zevs beskytter ham.
- Vi kan ikke få knust ham. - Er det alt du og Hera kan gjøre?
Stol på gudinnen som du tjener.
En dag skal du overta min plass som yppersteprestinne.
Vi kan ikke tilintetgjøre Herkules, men han kan tilintetgjøre seg selv.
- Hera vil nok vise vei. - Hva venter hun på?
Det er slik hun virker. Alt har sin tid.
Jo lenger hevnen modnes, desto søtere er den å plukke.
Kom her, gutter! De er til dere.
De er fra kentauren Keiron. Han vet alt om hester.
Han skal trene dere til krigere, som deres far.
- Vi har ingen far! - Vi har ingen far!
Hold opp! Dere treffer dem jo!
- Mor! - La dem være!
- Du bør oppdra dem bedre. - Det er din egen feil.
Er det løgnen du sprer for å holde på Evrysthevs?
Jeg er deres far, og snart er jeg din mann.
Tror du det er så enkelt? Kan man elske det man ikke kjenner?
En enkelt måneskinnsnatt på en fjelltopp er ikke kjærlighet.
Som Zevs og Hera skal vi lære å elske hverandre.
"Skal" er et gude-ord. Hera vil aldri elske Zevs.
Og jeg vil aldri elske deg.
Du skal dø!
Du er død!
Mine barn ...
Hans barn. Zevs' blod flyter i deres årer.
De skal være Heras våpen som skal tilintetgjøre fienden.
Jeg blir aldri så dyktig som deg. Mitt hjerte er for mildt.
Et mildt hjerte gir de sanneste offer.
Disse barna vil aldri tjene Moren.
De er små villdyr som sin far. Som guden de er sprunget ut fra.
Hvis du får et barn med Evrysthevs, vil de stå ved din side -
- mens du oppfostrer et kjærlighetsbarn framfor dem?
Gi straks slipp på alle misforståelser.
Av blod kommer det nytt blod. Av død kommer liv.
- En velrettet pil ... - Vil skape krig.
Og nekte deg ditt begjærs mål.
Tror du at Kreon gir sin datter til den som drepte Thebens helt?
La Hera gjøre det på sin måte.
Tanken på at hans hender rører deg, og at hans kropp klemmer deg ...
- Han skal aldri ligge med meg igjen! - Nei. Aldri mer.
Evrysthevs, gå ut til bryllupsgjestene.
Gå. Forbered deg.
Jeg forstår ikke mer enn Evrysthevs. Hvorfor får han ikke drepe Herkules?
Det får han bare ikke. Zevs beskytter sin sønn.
Så hvorfor legge planer med Evrysthevs? Han er også i veien.
Hvorfor setter du den ene opp mot den andre?
- Herkules dreper kanskje ham. - La meg gjøre det!
Det gir deg ikke Tiryns' trone. Hvem tror du de helst vil ha?
Deg, lfikles eller Herkules, Thebens helt?
- Og så er det Zevs' tre barnebarn. - Så hva er det du vil?
La Hera bekjempe Herkules på sin måte.
Jeg vil ikke sette deg opp mot din bror!
Du er redd for den tåpelige, fortumlede apen!
Hvem har tumlet seg til topps trass i at du håner ham?
Min kjære lfikles ...
La det være krig mellom Hera og Zevs.
Vannet renser fortidens sorger og synder.
Kom til din kone frisk og ren.
Kom til din ektemann frisk og ren.
To uplettede sjeler knyttes sammen -
- i den hellige ektestand.
Disse gavene skal du gi dine sønner. Det var Amfitryons idé.
Han fikk laget dem for lenge siden i håp om at dere ble forsonet.
Zevs' blod flyter i deres årer.
Gi straks slipp på alle misforståelser.
Gaver ... Til mine sønner.
Send dem bort.
Først en bryllupsdrikk, min herre ektemann.
Du er trøtt.
Jeg kommer tilbake når du er rede til å utføre dine plikter.
Jeg er rede.
- Hera og Zevs behøver ikke å krige. - Slipp meg!
Slipp meg!
- Slipp henne! - Jeg hater deg!
- Du er ikke faren min. - Jeg skader henne ikke.
Du vinner ikke dine sønners kjærlighet ved å overfalle deres mor.
Det er hans hode.
Ikke gråt, mor.
Nei ...
Hun skal aldri gråte mer.
Han må aldri få henne til å gråte mer.
Mor ...
- Angrip! - Nei.
Angrip!
Hardere! Hardere ...
Pass på! Demonene kommer!
Demoner!
Morder! Morder!
- Mine barn! - Det var demoner ...
- Jeg trodde de var demoner. - Morder!
Jeg trodde de var demoner ...
Sønnene mine!
Nei, Herkules!
Zevs!
Fortsettes ...